Author: P

Světová poezie 20.století

FRANCIE

Guillaume Apollinaire (1880–1918) 
–	vliv na moderní světovou poezii, básník, prozaik, dramatik, představitel kubofuturismu; rysy poezie:
📫	vliv války
📫	obdiv k moderní technice, civilizaci, městu
📫	krása je v nejvšednějším životě
📫	obraznost, fantazie, volná asociace představ, polytematičnost
 b.	Pásmo (sbírka Alkoholy) = polytematická báseň – spontánní proud představ, obrazů, skutečnost zachycena z mnoha pohledů, prolínání časových rovin (tempo moderního světa), narušena logická souvislost veršů, bez interpunkce; stírají se rozdíly mezi lyrikou a epikou; verše o Praze (okouzlení Prahou)
 sbírka Kaligramy = básně obrazy; text spojen s grafickým uspořádáním v optický celek – vizuální lyrismus (působivost)

André Breton (1896–1966) 
–	básník, esejista, zakladatel surrealismu; důraz na svobodu osobnosti, její cit; využití psychického automatismu
 
 Paul Éluard (1895–1952) 
–	autor protiválečných básní, pak stoupenec surrealismu,
např. sb. Veřejná růže
 
RUSKO
Vladimir Majakovskij (1893–1930) 
–	vývoj od kubofuturismu k socialisticky orientované poezii; za 1. světové války autor poemy Oblak v kalhotách – vlastní prožitky a postoje; víra v revoluci (poema Správná věc)
 
 Sergej Alexandrovič Jesenin (1895–1925) 
–	představitel básníků – imažinistů (smyslová obraznost, volný verš)
–	Píseň o velikém pochodu (téma občanské války), sbírka Zpověď chuligána (bohémství), lyrická skladba Anna Sněgina
 
ŠPANĚLSKO
Frederico García Lorca (1898–1936) 
básník a dramatik, za občanské války zastřelen fašisty; drama Krvavá svatba – proti násilí, zvůli; v poezii folklorní tradice Andalusie (Cikánské romance)
 
USA
 znaky:
	odraz války
	–	protest proti její krutosti
	–	patetická oslava hrdinství, statečnosti, pompézní scény, hromadné vraždění (východní literatura, zvl. ruská)
	–	nepatetický pohled (zdola), rozbor lidské psychiky, dojemnost i naturalismus (západní literatura)
	–	satirický nebo humoristický pohled
	angažovaná próza – opak válečné dehumanizace, nespokojenost s nedostatky doby, krize mezilidských vztahů   pocity ohrožení, úzkosti, odcizení (existenciální próza, italský neorealismus; v oficiální literatuře východních zemí socialistický realismus – optimistický pohled)
❑	snaha distancovat se od ideálů konzumní společnosti, kariérismu – americká beatnická generace, angličtí ”rozhněvaní mladí muži”
	experimentální próza (zvl. v oblasti formy) – absurdní literatura, drama, francouzský ”nový román”
	magický realismus – návrat k starým mýtům, legendám (latinskoamerická a ruská literatura)
	vědeckofantastická literatura (sci-fi, fantasy), katastrofické vize, fikce
	postmodernismus – reakce na modernismus, míšení žánrů, komplikovaná kompozice, prolínání dějových a časových rovin aj.
	rozmach tzv. populární (komerční) literatury – řemeslně zvládnuté, ale myšlenkově nehluboké, esteticky díla hodnotná i bezcenná; snaha přiblížit se k nenáročnému čtenáři
 
Beatnici (ang. beat generation) – hnutí amerických básníků a prozaiků 50. - 60. let
	beat = jednak ”zbitý” (unavený životem), jednak ”blažený” (=únik); projev negativismu, revolty, výsměch tradičním hodnotám (bohatství, kariéra, rodina), oficiální morálce, prosperující konzumní společnosti; příklon k orientálním filozofiím (zenbuddhismus), hledání vnitřní svobody (buď výstřednost v módě nebo naopak vzhled zanedbanosti), touha po rozkoši (vliv alkoholu, drog, tuláctví, džezové hudby; sexuální nevázanost), dobrovolná chudoba
	v literatuře : bezprostřední odvážná výpověď, erotická otevřenost, vulgarismy a slang ⇨ snaha šokovat, provokovat
 
	Allen Ginsberg (1926) 
	–	americký básník – vyjadřuje hrůzu a smutek ze současného světa; předchůdce undergroundu
	–	sbírka Kvílení – naturalistické obrazy, vize a sny, autentický prožitek, extáze, revolta
 
	”Viděl jsem nejlepší hlavy své generace zničené šílenstvím,
	hystericky obnažené a o hladu... shánějící dávku drogy”
 
 	Lawrence Ferlinghetti (1919)
	–	americký básník, prozaik, překladatel
  
	Eugéne Ionesco (1912–1994) 
	–	francouzský básník a dramatik rumunského původu
	–	hry Plešatá zpěvačka, Nosorožec – problém komunikace mezi lidmi a stereotypnosti

	Jacques Prévert (1900–1977) 
	–	francouzský básník, inspirován surrealismem (slovní hříčky, výstavba obrazu), hledá poezii ve všedním životě; milostná lyrika, šansony, scénky, tvorba pro děti
	–	sbírky Slova, Déšť a pěkné počasí, Haraburdí, Slunce noci – lehkost, náznak, jednoduchá gradace, refrény (vliv lidové slovesnosti), asociace představ, okouzlení světem a poezií
 
  	Boris Pasternak (1890–1960) 
	–	ruský básník a prozaik, autor románu Doktor Živago – kritický obraz stalinismu, budování socialismu, pronásledování nepohodlných lidí
 
      Miroslav Válek (1929–1991) 
      slovenský básník
 –	sbírky Dotyky, Nepokoj, Milovanie v husej koži – pocity ohroženého lidstva, skepse, varování, vzpoura proti konzumní společnosti; prostý výraz