Title: další vzrůst hospodářské moci českého měšťanstva, ale spory o českou národní orientaci mezi staročechy (pasívní opozice) a mladočechy (aktivita) v boji státoprávním; vznik Českoslovanské sociální demokracie (1878) – boj o rovné volební právo; rozmach nár
Author: P

Ruchovci a Lumírovci

další vzrůst hospodářské moci českého měšťanstva, ale spory o českou národní orientaci mezi staročechy (pasívní opozice) a mladočechy (aktivita) v boji státoprávním; vznik Českoslovanské sociální demokracie (1878) – boj o rovné volební právo; rozmach národního hnutí v celé Evropě
 
1)	Poezie
formování dvou literárních skupin nové generace, návaznost na májovce:
a)	ruchovci – tzv. škola národní (S. Čech, E. Krásnohorská, dočasně J. V. Sládek, L. Quis); 1868 almanach Ruch (na počest položení základního kamene k Národnímu divadlu); časopis Osvěta;
	v tvorbě:
	v popředí ideje národního obrození; bojové, vřelé vlastenectví, důraz na domácí tradice (ot. národní a sociální), slovanství, historismus, zájem o venkov; dominantní postavení poezie (lyrika vlastenecká, úvahová, národní)

b)	lumírovci – tzv. škola kosmopolitní (J. V. Sládek, J. Vrchlický, J. Zeyer); časopis Lumír, od r. 1877 redigovaný Sládkem;
	v tvorbě:
	úsilí povznést českou literaturu na světovou úroveň, vliv myšlenkových proudů cizích; původní tvorba i překlady; požadavek umělecké svobody; nové formy; poezie lyrická (zvl. intimní)
 
2)	Próza
rozkvět románu historického (A. Jirásek, V. B. Třebízský, Z. Winter) a venkovského (K. V. Rais, T. Nováková, A. Stašek, J. Holeček); metoda kritického realismu
 
3)	Drama
obraz minulosti (A. Jirásek); současná vesnice (L. Stroupežnický, bratři Mrštíkové, G. Preissová)
 
Významné osobnosti:
 
Svatopluk Čech
 (1846–1908)★ Benešovsko; básník i prozaik (satirik a fejetonista), novinář; ruchovec, 
vlastenectví; cesty do ciziny (Dánsko, Kavkaz)
Dílo
a)	epika – epopeje
           -historická témata – z husitství (Husita na Baltu, Žižka), z pobělohorské doby (Václav z Michalovic)
    📫venkovská témata:
	Ve stínu lípy – oslava českého kraje, rodné země; 7 veršovaných veselých i smutných příběhů, které si vyprávějí sousedi pod košatou lípou – idylický epos (klidný venkovský život bez rozporů; přírodní prostota)
	Lešetínský kovář – příběh venkovského kováře Václava a dcery Lidunky, kteří brání svůj majetek proti německému kapitálu
	Sekáči – o životě venkovských dělníků, odpor k útlaku
	-alegorické básně, např. Evropa, Slavie (reakce na události doby)
	📫satiry ve verších, např. zvířecí epos Hanuman (obraz opičího města, proti chybám čes. národní povahy, národní lhostejnosti)
 
b)	lyrika – politická, národní, vlastenecká (láska k vlasti, ideje národní a sociální svobody)
 	sb. Jitřní písně, např. b. Dosti nás – výzva k národnímu sebevědomí, boj proti malověrnosti, vliv slavné české minulosti
		”Jsme malí, slabí – Dosti těchto řečí!” –
		”Sláb jenom ten, kdo ztratil v sebe víru,
		a malý ten, kdo zná jen malý cíl.”
 
	skladba Písně otroka – vrchol politické lyriky; obraz otroka – symbol nesvobodného člověka, národa i básníka; alegorická forma; 3 oddíly skladby:
	📫 lyrické verše (vzpomínky na dávnověk)
	📫 epické jádro (romanticko-exotický příběh lásky otroka k otrokyni Zajmě, touha po svobodě, ale tragický závěr)
	📫 vrchol – závěr (básníkova vize budoucnosti, naděje na svobodu = pohled dopředu, ale ještě řinčení okovů = pohled zpět, do skutečnosti)
 
	rétorický, patetický verš, využití přirovnání, refrénu, apostrofy, metafory
 
c)	próza – satiry (broučkiády)
	Pravý výlet pana Broučka do Měsíce
	Nový epochální výlet pana Broučka, tentokráte do XV. století = ostrá kritika českého maloměšťáctví, zvl. staročechů; komický hrdina, pražský měšťák pan Matěj Brouček se octl uprostřed husitské Prahy (ve snu) – prchal z bitvy na Vítkově; jeho zbabělost, národní lhostejnost, bezcharakternost, prospěchářství, falešné vlastenectví v kontrastu se statečností a odhodláním husitů (Janek od zvonu)
 Čechův přínos:
	rozvíjí dědictví Kollárovo (ideové – slovanství, formální – útočnost, patos) a Havlíčkovo (satira, humor)

Eliška Krásnohorská
 (1847–1926) 
– literární kritička (proti tzv. kosmopolitismu Vrchlického a lumírovců)
– básnířka (intimní a přírodní lyrika, slovanství), např. sb. Z máje žití, K slovanskému jihu
– libretistka – k Smetanovým operám Hubička (podle povídky K. Světlé), Tajemství, Čertova stěna
– překladatelka (Puškin, Mickiewicz, Byron)
 
 Josef Václav Sládek 
(1845–1912)
★ Zbiroh (venkov); 2 roky v Sev. Americe (fejetony v Národních listech); původně
ruchovec, pak přechod k lumírovcům (vydavatel Lumíra)
Dílo
– básník
a)	osobní (intimní) lyrika – zachycuje základní situace lidského života (život, smrt), lidskou bolest, osobní žal nad ztrátou první ženy, lásku k druhé ženě a dětem, k matce, stest po vlasti; forma elegie
	např. sbírky Básně, Jiskry na moři (b. Pevně dřímáš), Světlou stopou, Sluncem a stínem (b. V mé duši tisíc skřivánků)
	b. Na hrobech indiánských (sb. Básně) – kontrast svobody a bezpráví, autorův soucit s Indiány; násilí amerických kolonialistů (ironicky ”příchod osvěty”, civilizace, touha po zisku); krásy americké přírody

b)	sociální a vlastenecká lyrika, např. b. Role chudých (sb. Na prahu ráje) – hluboký vztah k domovu, venkovu; sociální nespravedlnost;
	b. Točič (sb. Světlou stopou) – o tiskařském dělníkovi a jeho snu o štěstí;
	b. Silen buď (sb. V zimním slunci) a b. Hlavy vzhůru (sb. Ze života) – výzva k národní hrdosti a sebevědomí, víra v lepší budoucnost
 
	Byli jsme a budem,
	jak jsme byli dosud,
	ranami a trudem
	nezlomí nás osud.”

 c)	oslava venkova a selství – rolník = symbol národní nezdolnosti; hluboký vztah k přírodě, obrazy vesnice; např. sb. Selské písně a České znělky, b. Velké, širé, rodné lány – obraz letní přírody přede žněmi; rozlehlost krajiny, barvitost (zlatá a modrá barva), autor vnímá přírodu všemi smysly
 
d)	klasický básník pro děti – obrazy ze světa dětí, učí lásce k rodičům, domovu, vlasti, přírodě; prostý, srozumitelný výraz, zpěvnost; 3 sbírky – Zlatý máj, Skřivánčí písně, Zvony a zvonky, např. b. Lesní studánka
 
e)	překladatel, zvl. z angličtiny – Longfellow, Byron, Burns , 33 dramat Shakespearových
 
Sládkův přínos:
	básník českého lidu, jeho domova, vlasti, boje za národní svobodu
	hluboká procítěnost veršů i projev vzdoru
	prostý, hutný, střídmý jazykový výraz
	zakladatel české básnické tvorby pro děti
 
 Jaroslav Vrchlický 
(1853–1912) 
★ Louny; studium filozofie; profesor srovnávacích literatur na pražské univerzitě; vytvořil 
nejbohatší a nejvšestrannější dílo (80 bás. sbírek, celkem 270 knih); vykonal práci celé 
generace (to, co jiné literatury vytvářely po celá staletí)
Dílo
a)	poezie – asi 4 tisíce básní
	–	intimní lyrika
	❑ v raném období – láska k ženě, dětem, rodině, pocit štěstí, např. sb. Dojmy a rozmary, Eklogy a písně
	❑ pozdní lyrika – obrat od vyznavače lásky k životu k rezignaci a samotě (vliv osobního zklamání, životní tragédie – manželská krize a nepochopení mladou nastupující generací i vliv situace společenské v 90. letech)
	např. sb. Okna v bouři, b. Za trochu lásky šel bych světa kraj – vyjádření smutku, protikladnost zpovědi: odmítá lásku, ale touží po ní
 
–	přírodní lyrika – obrazy přírody splývají s obrazy básníkových šťastných chvil života – sb. Strom života
 –	vlastenecká a reflexivní lyrika – o budoucnosti národa, láska k českému jazyku, např. sb. Má vlast, Písně poutníka; rétorika a patos
 –	formalistní lyrika, např. v sb. Hudba v duši – mnohotvárnost forem, experimentální přístup k básnickým útvarům u nás dosud neznámým (ritornel, rondel, rondó, balata, rispet, sestina aj. vedle sonetů, villonských balad), z orientálních forem např. gazel; totéž i ve sb. Dojmy a rozmary, Moje sonáta, Sonety samotáře
 –	epika
	cyklus Zlomky epopeje (básnické dějiny lidstva – podle vzoru Hugova); epické příběhy, reflexe, obraz vývoje lidstva, zklamání z přítomnosti, např. sb. Duch a svět (4 oddíly – úvahy o vztahu člověka a vesmíru, o otázkách mravních, oslava řecké antiky, křesťanství); b. Spartakus – vzpoura otroků v stv. Římě;

	závěr:	”Ó lidstvo, nežli vzplá jitra ti svit,
			co křížů ještě se vztyčí!”

 sb.	Selské balady – vlastenecká a sociální tematika, sociální balady; působivý obraz selských bojů proti panskému útisku v 15. – 18. stol.; postavy Ulického, Koziny, selských rebelů × krutých feudálních pánů (Lorecký, Lomikar, hrabě Breda);
	b.	Lorecký ze Lkouše – podle skutečné události v Šamonicích u Písku; Lorecký zabit i se svými dvěma syny; vůdce rebelů Petr Dulík; naturalistické drastické obrazy
	b.	Balada vánoční – selské povstání 1680; zajatí sedláci bez soudu pověšeni na nejbližší stromy
	b.	Hrabě Breda – jeden z největších utiskovatelů poddaných – potrestán za své násilí
 	úsečnost, sevřenost vyjádření, výrazné charakteristiky postav
 
b)	drama
	veselohra Noc na Karlštejně – zápletky vyplývají ze zákazu přístupu žen na hrad;
	melodramatická tragédie Hippodamie (s hudbou Zd. Fibicha) – trilogie Námluvy Pelopovy, Smír Tantalův, Smrt Hippodamie); čerpá z řecké mytologie
 
c)	překlady světové poezie i dramatu (z 18 světových literatur) – Hugo, Rostand, Baudelaire, Dante, Petrarca, Tasso, Calderón, Byron, Shelley, Poe, Ibsen, Goethe, Schiller, Mickiewicz, Whitman aj.
 
Vrchlického přínos:
	výraz hlubokého prožitku z milostného citu (láska šťastná i zrazená)
	upřímnost a otevřenost, láska k lidem a přírodě
	obrazové bohatství (metafory, přirovnání, nadsázka)
	v překladech uvedl ve známost řadu autorů
	připravil půdu pro impresionismus a symbolismus
	největší český básník min. století (ač generace 90. let – Machar – Vrchlického kritizovala, následující generace ocenily hodnoty jeho díla; dovršil úsilí o světovou úroveň čes. literatury
 
 Julius Zeyer 
(1841–1901)
★ Praha; básník, prozaik a dramatik; novoromantik; studium jazyků a literatur, dějin umění 
a filozofie, vychovatelem v Rusku; cesty – Německo, Švédsko, Itálie, Řecko, Turecko, 
Španělsko, Tunis ap.; kontakty se světovou literaturou ⇨ záliba v cizích látkách, zájem o 
historii
Dílo
a)	poezie, zvl. epika – z čes. národních dějin – skladba Vyšehrad, Čechův příchod (inspirace pověstmi), z cizích dějin – Karolínská epopeja (o rytířské družině Karla Velikého)
b)	próza: román Ondřej Černyšev – z prostředí carského dvora 18. stol.;Román o věrném přátelství Amise a Amila (starofrancouzské téma – rytířský středověk), román Jan Maria Plojhar – psychologický román s autobiografickými prvky (tragický příběh snílka), povídka Dům U tonoucí hvězdy (příběh českého medika a jeho umírajícího slovenského přítele v Paříži), Tři legendy o krucifixu – náboženská tematika (osudy ukřižovaných lidí)
c)	drama: romantická pohádka podle slovenského námětu Radúz a Mahulena (se scénickou hudbou Josefa Suka) – o síle opravdové lásky princezny Mahuleny k princi Radúzovi, která zachraňuje před mocí zla